Senaste inläggen
Att börja veckan med zumba är bara så perfekt!
Säsongen startade förra måndagen och ärligt talat trodde jag att jag hade rostat igen och att jag inte skulle orka hela passet...
Tji fick jag...jag tog i så att svetten rann och inte blev jag speciellt trött av det...jag är helt enkelt jätteglad över att formen sitter kvar!!
Den här säsongen har vi en ny zumbaledare som heter Helena.
Hennes program är annorlunda än Susannes och det är roligt att få göra nåt nytt.
Helena är lika glad och peppande som Susanne så det blir en härlig höst.
Nu har jag bestämt att försöka cykla in till Kungälv så länge som snön och halkan håller sig borta.
Då spar jag busspengar och slipper värma upp på gymmet, det gör cyklingen för mig.
Så ska jag heller inte glömma att ta med mig macka och en frukt.
Det är viktigt att få i sig nånting efter passet!
Kaffe, macka och frukt smakar sällan så gott som efter ett svettigt pass.
Hurra för rörelse!
.....och hurra för att jag fortfarande kan röra mig, det är faktiskt inte alla förunnat.
I torsdags var jag iväg till läkaren på min årliga hälsoundersökning.
Det var för några år sen jag började fatta att jag närmade mig 60 och nu är jag 63 och hur sund jag än försöker vara så är det ändå så att kroppen blir äldre och därmed svagare.
Jojo, så är det bara. Man kan skjuta upp åldrandet genom att träna men hur mycket man än tränar så bryts ändå kroppen ner till slut, hur vi än bär oss åt.
Så när jag fick den insikten så bestämde jag mig för att göra ett hälsotest varje år på vårdcentralen.
Då får man åtminstone reda på om man har antydan till diabetes eller nåt annat tråkigt och kan agera i tid.
Mina värden har legat bra ända tills i torsdags då.
Läkaren sa att min kolestorolhalt var skyhög.
Attans!
Jag som är lite fåfäng av mig och gärna vill vara bäst på allt (
) blev missnöjd över mig själv men läkaren tröstade mig med att det är mina gener jag ska vara missnöjd med.
Jo men det var väl en liten tröst i alla fall.
Så hur mycket jag än skulle träna och äta sund mat så gör mina gener (tack för det mamma och pappa....
) att jag ändå får för höga värden.
Så det är bara att bita i det sura äpplet och lägga till ännu en medicin.
Jaha, då är jag uppe i fyra olika.
En för högt blodtryck, en för gaser i magen, en för min ångest och nu då en för att minska kolestorolet.
Yippeee!!
Nåja, nu ska jag inte vara sån.
Det finns ack så mycket värre saker här i livet än en ynka tablett.
Verkligen!
Hoppas ni har en skön helg därute.
Här regnar det skurvis med sol emellan och då försöker jag gå ut för att få lite luft och motion.
Om ni inte har lust att gå ut i regnet kan ni alltid läsa mer om kolestorol HÄR.
Nästan som tandsten på en tand fast detta är i ett blodkärl...hmmmppfff
Ytterligare en månad har gått och nu är vi inne i den nionde för året.
Men än så länge har jag inte gett upp om sommaren.
Nåt mer bad ska det väl bli i alla fall!
Medan vi väntar på den härliga höstdagen då ett bad bara gör dagen fullbordad så ger jag er detta att tänka på.
GLÖM VAD SOM SÅRAT DIG GENOM LIVET, MEN GLÖM ALDRIG VAD DET HAR LÄRT DIG.
I lördags kväll fick vi en fin kväll vid Bohus Fästning, min syster och jag.
Inte nog med att jag vann en biljett till konserten, jag fick ta med mig nån också och naturligtvis valde jag min syster eftersom hon också älskar musik, även om just opera inte är hennes favoritmusik.
Vi blev verkligen inte besvikna.
Vi hade en stund på oss innan konserten och passade på att gå runt i fästningen. Det var åratal sen jag sist var innanför murarna och det märks att de rustat upp stället.
Nu satsar man för fullt på att liva upp den gamla fästningen.
Det är roligt.
Tornet Fars Hatt syns lång väg när man kommer från Göteborg. Den är majestätisk.
Nu är vi inne på Borggården.
Det var här som konserten egentligen skulle hållas men på grund av vädret flyttades den in till Fars Hatt istället, alltså till tornet.
En underbar miljö för operamusik!
Men hallå, kära syster, vad gör du däruppe?
Kom upp hit!
Man kan gå runt uppe på muren!
Nästan som kinesiska muren...nåja
Först några trappor att beträda...rätt långa kliv, hur i allsin dar fungerade när de var mindre i storlek förr i tiden??
Härnere ligger Kungälv, Kexstaden, där doften av kakor ibland lägger sig
och där är bron över till Hisingen.
Är fascinerad av alla dessa olika stenar som passats ihop. Vilket slit!
Till sist bjuder jag på en video med en bit från en av de första ariorna.
Kommer inte ihåg vilken.
Harpan, detta underbara instrument!
Facebook är bra till mycket.
Ibland dyker det ju upp tävlingar typ "dela och gilla så har du chansen att vinna..."
Häromdan dök det upp en sån tävling från Bohus Fästnings arrangemang via Facebook och jag tänkte att det kostar ju ingenting att gilla och dela....
Döm om min förvåning och stora glädje när jag vann!!!! Det var rätt många som delat och gillat så där hade jag tur!
Biljetterna är dessutom ganska dyra, i mina ögon sett, så det blir extra roligt.
Dessutom fick jag ta med mig en vän helt gratis så min syster följer med!
TACK till Bohus Fästning för att jag får vara med på detta!
En föreställning med harpa (som jag älskar) och italienska operaarior som involverar kvinnor antar jag eftersom föreställningen heter "Älskade kvinna".
Duon kallar sig Göteborgs OperaDuo.
.
Ser fram mot ikväll!
Visst är det spännande med gamla foton?
Jag sjunker gärna in i gamla bilder som den ovan för att försöka se om jag kan höra vad de säger till mig.... ja, ni förstår. Det är roligt att studera deras kläder, minspel, omgivningen osv.
Sen kan man ju fundera över hur de tänkte, vad de gjorde den där dan som bilden togs...och varför den togs, om det nu var för en speciell anledning?
Många frågor och funderingar kan det bli.
Men en sak vet jag i alla fall om fotot ovan och det är att det är min mormor Berta Karlsson som sitter till vänster. I mitten står hennes lillasyster Annie Karlsson (som senare emigrerade till USA) men vem damen är som sitter till höger är det tyvärr ingen som vet längre.
Kan det vara tant Åhlund?? Hon som hade skoaffär i Grebbestad. Nej, jag tror inte det.
Det är en charmig iscensatt bild tycker jag.
En servis och Annie ska precis servera kaffe. Undrar om det var kaka till?
Hennes hår är förresten så vackert, med den långa flätan.
Undrar varför denna bild togs?
Har ni nån idé?
År 2011 föddes min andra sibiriska kattkull.
Det blev 3 små fina krabater, 2 honor och 1 hane.
Honorna fick heta S* Senga's Blossom Bryony och hon heter idag Alida och bor utanför Borås i ett paradis vid en sjö. Där bor hon förresten tillsammans med sin halvbror Arash (Ramsez) från min första kull.
Ida är den kattunge i filmen som har mest vitt vid nosen.
Hon var en livlig och helt ljuvlig liten tjej. Full av tillförsikt och inte rädd för nånting.
Bolo Bolo, som är den andra kattungen som leker i filmen, han var också en tuffing fast backade ibland för sin syster.
Bolo Bolo heter idag Casanova och bor i Uddevalla tillsammans med sin halvbror Amishai, också han från min första kull.
Den andra honan S* Sengas Blossom Brown Betty, som idag kallas endast Betty, var inte med i filmen. Men det är ganska typiskt. Hon var en liten försiktig katt och höll sig mest i bakgrunden.
Men inte alltid, ibland var hon med på noterna också, men det var mest Bryony och Bolo Bolo som härjade tillsammans.
Den vuxna katten som syns i filmen är förstås kullens mamma, fina Alice.
Hennes stamnamn är S* Tricaliz Alize och hon är mamma till 3 kullar.
Det är också de kullar jag fött upp.
Hade varit roligt med någon kull till.
Men nu har jag ingen avelskatt så det lär bli svårt!
Så därför får jag titta tillbaka på lite filmer ibland för återuppliva de härliga stunderna tillsammans med mina kullar.
Kattungar är ju bara SÅ ljuvliga!
Kontakta mig på mejl:
margita.andersson@gmail.com
IAKTTAG, LYSSNA, TIG.
DÖM SÄLLAN.
FRÅGA MYCKET.
August von Platen